Oprostite.
Oprostite još jednom, Madam.
Zdravo.
Kad sam video da nisi kod kuće, znao sam da ste, naravno, ovde.
Moje prijatelje su na stanici dočekale žene i rodbina.
Jeste li dobili moju poruku ili niste?
Da li ti shvataš to? Majko.
Ja sam tvoj sin. Nisam stranac.
Ti si srećan. Ona ćete zasmevati ceo život.
Dođite.
Zdravo.
Lepo izgledaš.
Pa, dovela sam vam svoje prijatelje... iz Pariza, koje treba da upoznate.
Da vam predstavim, gospođu i gospodina Nikolas.
Kad god je mogla, An je posećivala malu stanicu u nadi za nekom informacijom ili čudom.
Posle logora više nije želela da svira violinu.
To je prvi put u poslednjih 20 godina da je svoju tajnu otkrila nekom od prijatelja.
Stanica joj je postala neka vrsta porodice.
Njen život se zaustavio ovde, jedne noći 1942. godine.
I nije mogla da ga pokrene nigde osim na ovom mestu.
Sviđa ti se?
Pogotovo ako ne gleda tako u moju ženu.
Kako gledam u tvoju ženu?
Kao da... želiš da je odvedeš daleko od mene.
Dođi da uzmeš tost, molim te.
Džejsone, on je gladan. Onda neka jede.
Zašto se moja žena zaljubi u svakog ko piše pesme?
Kupi olovku. Zašto?
Da možeš da joj pišeš pesme.
Izvinite.
Tog jutra, u svojoj kući u Njujorku, Sara Glen i njen brat Džejson saznali su za smrt svoje majke
u tragičnoj saobraćajnoj nesreći. Njihov otac, Džek Glen, bio je teško povređen.
Otac je uspeo da se iskupi za sve.
Njegov rat, razvod, moje studije, moj povratak iz alžira, svoju novu verenicu.
Takav je život.
Ne smeta mi da mi ukradu ženu, ali ne i moj novčanik.
Bez uvrede.
Naravno.
Danas smo slavili useljenje u moj prvi stan.
Kao da me malo bilo sramota da pokažem sav luksuz u kom sam odrastao.
Ali kao i bilo koja banda dostojna svog imena, morala je imati bogate dečake, veoma bogate.
Probaj da ih oraspoložiš. Pokušavam.
Sviđa ti se?
Saro!
Idemo ponovo.
Dušo, doći ću u garderobu kasnije. OK.
Izvinite, samo još sekundu.
Igrali smo pred hiljadama, pred desetinama hiljada.
Imao sam bend od sto ljudi, a oni su plesali i vodili ljubav na ulici.
Zdravo Seno.
Moja ćerka peva ovde u Lidu?! Da.
Vama ne treba pevač. Moja ćerka peva.... ona nije....
Vi ste moji gosti. OK.
Ja sam direktor. Vi ste... šta?
Direktor! Aaa, režiser?
S nama je i Džek Glen, poznati vođa sastava, koji nimalo ne zaostaje za svojom ćerkom.
Sećate se Sare i braka sa producentom Leni Gevicom.
Brak se može i prekinuti, ali tata i dalje veruje u njega,
što dokazuje svojim medenim mesecom u Parizu.
Odlično.
Njegova prva žena, pre manje od godinu dana je nastradala u saobraćajnoj nesreći.
Ali,
Džek je našao utehu sa svojom novom lepom kanadskom nevestom u pabovima Pariza.
Da majka vidi ovo rekla bi da je sve gomila smeća.
Dim... još malo dima momci.
Spremni! Krećemo!
Sada plejbek.
Još malo plejbeka.
Kola jedna do drugih.
Idemo.... Dobro je.
Saro, tvoj otac je tu.
Saro, otac te čeka iza.
Nastavi, nastavi.
Moja ćerka Sara.
Nastavite momci...
Sve ulaznice su prodate istog dana.
Recite mi zašto ste izabrali da igrate Bramsa nakon Betovena.
Moj muž ne voli da govori o programu manifestacije.
Ovuda molim.
Vaša prva proba je u deset ujutro.
Prilično rano.
Londonski kritičari su bili zaista zadivljeni.
Njujorški će biti još zadovoljniji.
Neki od novinara žele da čuju nešto više od onoga što ste rekli o reinkarnaciji.
Kako objasniti da sjajno svira Rahmanjinova ako ga ne znate iz prethodnog života.
Ako mogu da vas pitam.... da li na svako pitanje vašem mužu uvek odgovorate vi?
Da.
Karl!
Gde je publika?
Ne shvatam. Sve karte smo rasprodali.
Mora da je neka šala. I ko su dva gospodina koja sede napred.
Kritičari iz "Tajmsa" i "Tribjuna".
Rasprodato? Da. I mesta za stajanje.
Ja sam spreman.
Neverovatno je ono što se dogodilo u Njujorku večeras
na prvom koncertu Karla Kremera.
Dvoje ljudi u publici iako je koncert bio rasprodat.
Ali krenimo od početka da bi bolje shvatili događaj koji će, bez sumnje,
ostaviti dubok trag u istoriji muzike.
Jevreji su pokupovali sva mesta u sali.
Moraš sazvati konferenciju za štampu.
Ne. Moraš! Moraš ljubavi.
Ne! Moraš razgovarati s novinarima.
Moraš. Karl!
Ne!
Ja jesam Nemac, ali sam na prvom mestu muzičar.
Kada sam bio na prijemu kod Firera imao sam 20 godina.
1938. svako je bio srećan kada mu Firer čestita.
Kad je izbio rat, služio sam svojoj zemlji kao vojnik.
Nije svaki nemački vojnik bio Gestapo.
U toku borbi bio sam zarobljen, a kada sam se vratio u Berlin, naša kuća je bila bombardovana.
A naš sin je ležao mrtav ispod ruševina.
U toj kući je bila naša prošlost i naša budućnost.
Moj svet je muzika.
Jutros kada je trebalo da krene sa baletom Baljšoj Teatra
veliki igrač Sergej Itovič je izabrao slobodu
uzimajući utočište između dva policijska agenta na aerodromu.
Upravnik baleta Baljšoj Teatra odmah je izjavio da je žena bila odgovorna za ovaj izbor.
Budući da se to dogodilo nedelju dana nakon Hruščovove smene
predmet našeg poslepodnevnog programa biće Rusija 1964.
Jedni i drugi.
Ako su svi ostali za nekoga,
a retko je bio jedan za druge,
uprkos svim pričama,
vapaj za pomoć
upućen je drugima
drugima....
Na ovoj zemlji u kojoj se valjaju
jedni bez drugih
Ako su svi ljudi jednaki
neki su više jednaki od drugih
po rečima Džordža Orvela.
To važi i za njega i za nju
ili za druge
za druge.
Pokažite nam šta možete.
Ti to nazivaš igrom?
Zategnite mišiće.
Kraći pokreti.
Drži kraće.
I jedni i drugi.
I jedni i drugi....
Francusko prvenstvo, u poluteškoj kategoriji, u petnaest rundi po 3 minuta.
Branilac titule, Mišel Šapu.
I njegov izazivač... Filip Ruže.
Dva čoveka koji pune novinske stupce.
Mišel Šapu, 72.5 kilograma.
Filip Ruže, 72.3 kilograma.
Ruže, Ruže...
Sudije: g. Klimon i g. Laroš.
Treći sudija: g. Para. Tajmer: g. Feran.
Branilac titule; Mišel Šapu!
Njegov izazivač; Filip Ruže!
Naravno, oženio sam se verenicom svog oca.
Rober, koji se oženio pre vojske, već je imao sina s Evom.
Upoznali su se na pravnom fakultetu.
Žak, najdarovitiji iz našeg društva, interesovao se samo za konje.
A Kondis, samo za boksere.
Rišar, koji je bio nezaposlen, pozajmljivao je od svih koliko god je mogao.
Ali za nas, drugove iz Alžira, to veče je predstavljalo, zbog praznoverja ili prijateljstva,
nadu da će tok meča uticati na našu budućnost.
"U osamdesetim, ako vam se ne bude svidelo vaše telo, iznajmićete neko drugo".
Svetski predsednik, desetogodišnja rok zvezda peva preko razglasa "Bolest".
To je reč iz nekadašnjeg rečnika.
Poslednja bolesna osoba drži konferenciju za štampu.
Poslednja bolnica je upravo demontirana, ciglu po ciglu.
Sunce sija stalno. U stvari, imamo dva sunca.
Život je sada samo praznik.
Moj verenik i ja zavetujemo se na jednakost na obalama Sene.
Kada mi nije prijatno u svojoj koži ja uđem u njenu.
"Sve je prevaziđeno", je još jedna parola.
I dodatak: "Sutra će biti bolje nego juče".
Postoji onoliko krikova mržnje koliko ima krikova ljubavi.
Pesme će se promeniti.
To će biti ista melodija, ali u stvari to će biti;
Onoliko koliko proroci imaju smisla za humor!
Sutra...
mi ćemo se uljuljkati
budući da će sve biti
samo veliki san....
Deset minuta pauze.
Reci mi... Zašto nam nisi rekao, bilo bi nam lakše.
Ja nisam znao. Da jesam došli bi po vas.
Možda bi se i nama dopalo. Da li si imalo razmišljao o majci ?
Kako je ona? Bila bi mnogo bolje
kada bi ponekad čula nešto o tebi, kretenu.
Da, da... znam.
Nisam završio.
Znači, nećeš da me braniš?
Daj, Rišar. Ne budi smešan. Svi znaju da smo prijatelji.
Možeš li da nas zamisliš u sudu? To ne bi bilo validno.
Ono što ja vidim je da ti ne želiš da se misli kako najbolji advokat u Parizu brani "loše društvo".
Nemaš muda seronjo jebeni!
Oružana pljačka. Da, to je gadna stvar.
Učini mi uslugu.
Ne znam šta je to, ne osećam se najbolje u poslednje vrame.
Rekao sam ti sto puta, nemoj dolaziti ovde po mene.
Pa, da li su gotovi rezultati? Nemaš ništa.
Kako to misliš, nemam ništa?
Proverili smo sve. Sve je u redu.
Jesi li siguran? Rekao sam ti.
Ne shvatam.
Ležem umoran, ustajem umoran, jedem umoran... i jebem umoran.
Zato što si umoran.
Zar nisam uradio sve najbolje što sam mogao za tebe?
Uradio si najbolje za svoju karijeru, ne za mene ili nas.
I šta sada?
I sad, kako misliš da će ići naš razvod? Ti si stručnjak.
Da li je to definitivno?
Znaš kako sam došla ovde danas?
Tako što sam imala ludu ideju da pratim tvoju ljubavnicu
i da je sigurno blizu tebe, popela sam se uz stepenice za njom i došla baš ovde.
I ti se pitaš zašto si stalno umoran?
Odlazim gđice.
Da, to je definitivno.
Eva.
Eva, molim te. Ne budi smešna.
Ti misliš da možeš da se promeniš?
Naravno. Ja ne mislim.
Bio sam oženjen, razveo se.
Imam 40 godina.
Rat u Alžiru.
Malo debeo.
Jedno dete.
Bogat.
Veoma bogat.
Podvucite to.
Dva puta.
Odan.
Volim životinje, posebno konje.
Šta bih još mogao reći?
Simpatičan?
Da... dobra ideja.
Veoma simpatičan.
I... datum i potpis.
Kome da pošaljem?
Vi niste zainteresovani?
Pusti ga slobodno, rekao sam.
Ne sputavaj ga.
Tvoj prijatelj, bokser.
Reci mu da se kladi na "Red Van", broj 12.
"Red Van", hvala.
Stiže.
"Red Van". Pardon?
Ništa, ništa... učim engleski.
I jedni i drugi.
Drugi.
I jedni i drugi.
Drugi.
Žao mi je, Nikol. ja sam pogrešila.
Nije važno.
Svi na start.
Kod rođendanske torte.
Tišina molim.
Spremite konje. I mašinu za dim.
Svi na svoja mesta.
Pre odlaska ostavim cveće na grob tvoje jadne majke.
Znaš, mala moja Edit... izgledala je isto kao ti.
Da li me je i ona zvala Edit? Naravno.
Sve oko kuće joj je bilo Edit Pjaf.
Edit Pjaf ovo, Edit Pjaf ono.
A da li si i ti voleo Edit Pjaf?
Ehh ...
ona je pevala bolje nego što ti plešeš.
Video sam vas prošle nedelje na televiziji.
Pariz...
odvratan si,
plesnjiv, prljav, mastan, natrpan.
Pariz...
ti si bio...
ti si bio, ali si izgubio ludost, zato odustani.
Pariz...
odvratan si...
savijen, poremećen, isceđen kao stara krpa.
Sad nisi ništa više od olupine, moj jadni prijatelju, Pariz, Pariz, odvratni.
Prvi kandidat za spikera, Higet Frimon.
Budite opušteni i srdačni koliko god je to moguće.
3 sata: Klasična muzika, postava...
poznata kantata...
BMW 39... B W V 39 ...
sa orkestrom Lu... eh... Lud...viga Buržea ...
izvinite... Gustava Leonarda.
8:30, posle vesti
remekdelo Mihaila Kalatozova
"Ždralovi koji lete" sa Tatjanom Samolovom.
Znamo je, kažem ti.. Sa TV... da.
Ma ne, znamo je još od nekud.
Srećna godišnjica, gospodo.
Drago mi je što te vidim, dušo.
Kako si? Dobro.
Hoćeš da večeraš s nama?
Nisam baš pravi veteran. Dobro veče.
U svakom slučaju si veoma lepa. Treći mesec u cvatu.
Čestitamo.
Nisam ja otac.
Ne znaš? Nakon osam godina studiranja?
Osim kad dođe račun. Onda znaš.
Žao mi je. Reću ću ti šta je muči.
Previše puši, previše pije, previše vodi ljubav.
Ne znam... zaista. Nisam siguran da je to razlog.
O Bože, ne. Oni to stvarno misle?
Hmm?
Tata!
Zašto izgledaš tako tužno?
Prodaja ulaznica nešto ne ide.
Šta je tata rekao?
Loše? Ne! Super, sviđa mu se. Konačno njegova pesma.
Saro, telefon, sin te zove. Dobro, javiću se dole.
Hajde, život je kratak.
Ušao si u bezbol tim! To je odlično.
Pozdravi ga.
Kako tvoje pisanje? Džejson te pozdravlja.
Moram da idem. Nedostaješ mi. Volim te.
Ne zaboravi majku. Ćao.
Reci mi, je li ovo osrednje ili baš loše?
Mislim da je zaista osrednje. Sranje!
Slušaj.
Ovo je vrlo interesantno za Lido u Parizu. I velike zvezde tamo nastupaju.
Da, to je istina.
Ne moram da kažem da sam bolesna.
Zašto bolesna? Ti nisi bolesna?
Mislim, oni ne znaju ništa.
Ako si i bila bolesna, imala si najbolje lekare.
Lekare? Misliš da treba da idem kod lekara?
Imala sam četiri braka i četiri razvoda.
Imam sjajnog sina od 15 godina.
Imamo... 12 miliona prodatih ploča. 12 miliona!
Koliko nagrada? Naš uspeh nema kraja.
Ne brini, dušo. Bob će se vratiti.
Ipak si u pravu.
Ako uspeš da zadržiš 3 ili 4 dobra prijatelja nakon 20 godina
možeš reći sebi da si uspeo.
Uspešan. Kako je lep tvoj uspeh.
20 godina prljavih trikova, kukavičluka i intriga.
I što je najlepše, toliko smo sjebani od strane sopstvenih žena,
da smo manji od ovih kurvi s kojima igramo,
a za koje ne znamo ni da li ćemo ih jebati.
Da li ste čuli šta sam rekao?
Sada je dosta. Obične i dvostruke kurve.
Ostavi ga.
To je sve što možeš? Evo ti.
Hej!
Jesi li poludeo?
Ludak. Prestani. Lud si.
Prestani, Fransis. O Bože.
Stani. Dosta je bilo.
Jesi sad srećan? Svako u svoj ćošak.
Pusti me. Ma daj, sranje!
Šta je s njim? Glupa pička!
Govnar! A ti začepi!
Brini se za svoj rak. On je lud.
Dobro je, Žak. Pokazaću vam njegov put.
Ti devojko, dođi ovamo. Ti crvenokosa. Dođi ovamo.
'Ajde pusti to. Ti. Dođi.
Koliko su vam platili da dođete ovde večeras?
Pusti.
Za ime Božije, jeste li poludeli?
Vi ste stvarno ludi.
Prestanite zaboga.
Znaš li zašto te je žena ostavila?
Zato što nikada nisi mogao da je jebeš kako treba, smradu!
Zamenite glave međusobno, živećete srećnije.
Kreteni.
Slušaj, stani... Kolaboracionista. Sin kolaboracioniste
Jesi li ti lud?
Istina je surova, ha?
Ne znaš šta pričaš. Pijan si.
Dvadeset godina gnjavaže i na kraju rođendanska torta. Savršeno!
Ti si jebeni gubitnik. To nema smisla.
Sva trojica. I ti.
Dvadeset godina ste protraćili.
Ne želim da znam šta to znači. Zaboravi.
Ne znam šta to znači Nikada nisi bio u ringu.
Gubitnik.
U pravu si. U pravu. Sad je gotovo.
Možda bi i uspeli da ste bili umereni.
U pravu si, u potpunosti. Ali pusti to sada.
Nemoj biti gnjavator i pusti da se zabavljamo večeras.
Jesi li platio? Da li si platio dame?
Jesi li platio ili ne? Za ime Božije, da.
Mogu li da idu sad? Ti začepi.
Mogu li da idu sad?
Možemo li da provedemo jedno veče normalno?
Jel' možemo?
Zato što pre 20 godina nismo vukli veče u nedogled.
Nismo morali da platimo dve hiljade franaka za sranje.
Gubite se!
Crvena, bela, ljubičasta, crna! Napolje!
Napolje kad kažem.
Dobro, dobro. Odlaze.
Prošetajte do Božića. Hajde.
To je to. Otišle su, u redu?
Ne, nisu otišle jer je to spavaća soba, a ja želim da vidim da su otišle i zato otvori ta vrata.
Dobro, dobro. Nije dobro!
Polako. Evo idu. Napolje!
Zaplenjeno!
Jesi li sad zadovoljan?
Nećemo se zezati.
Drži!
Sad prestani da se ponašaš kao kreten. Otišle su.
Dakle... sad smo raščistili sve!
Ne trebaju nam više, zar ne?
Ništa nije slomljeno... sada možemo malo da se zabavimo.
Dajte piće. Ne možemo ostati ovako. Srećna godišnjica.
Kako ste postali spiker?
To je duga priča.
Imamo vremena na pretek.
Ne znam da li će vam biti interesantno.
Ja... ja sam prilično siguran da smo se već negde sreli.
Ne znam gde, ali...
Kako je lepa pesma.
Šta je to? Da li znate? Ne.
Da li ste iz Pariza?
Ne. Iz Dižona.
Marselj, Lion, Dižon, Pariz. Sve različito.
Mi smo se vraćali iz Alžira.
I šta?
Šta sa Alžirom?
Niste bili baš dobri prema meni.
Naravno!
Išla si nam na živce sa pričom o svom vereniku.
Znate da se nikada nije pojavio.
On se nije nikada pojavio, a šta je sa ostalima?
Da li se pojavio bilo koji?
Ovo je baš interesantno, ha? Za nepoverovati.
Niste se promenili, da znate.
A mi, šta mislite, da li smo se mi promenili?
On možda jeste?
On brže stari.
Dobro pamćenje?
Njoj je malo izbledelo. Tako-tako.
Da li ste udati? Ne.
A Vi?
Razveden. U stvari, razvodim se.
A Vi? I ja isto... razveden.
Bobi!
Bobi, Džejson je pokušao da se ubije... u bolnici je i...!
Njegovo stanje je ozbiljno... taksi je spreman dole...
Kako si ušla?
Imala sam Džejsonove ključeve. Požuri Bobi.
Tata.
Da li mogu da razgovaram sa Džekom Glenom.
Kako je to uradio? Kada?
S mojim pilulama.
Molim te požuri, Bobi.
Saro, ja ne idem tamo.
Prekinuo sam s njim.
Znam... znam da jesi... ali... ja samo želim da dodeš u bolnicu.
Molim te, obuci košulju. Taksi nas čeka dole.
Ne... Molim te Bobi. To je gotovo. Molim te.
Pa to je Džejson. Molim te.
Molim te Bobi. Hajde obuci košulju.
Ne.
Jebi se.
Nećemo se viđati posle ovoga.
Čim sredim stvari, odjavljujemo se iz hotela. Obećavam.
Ako je ovo bio samo problem stanovanja...
Šta nije u redu?
Sada, mogu da vidim samo ljudske mane.
Ne možeš suditi o meni sada kada sam u ovom prelaznom periodu.
Krio si previše stvari Rober. Nisi bio otvoren.
Razgovaraćemo posle doručka.
Sve će biti u redu, ne brini.
Šta ti radiš ovde?
Debeli je pokušao samoubistvo.
Kako se to desilo, gde? U Šantilu.
Ja sam proveo celu noć s njim. Hajde, uzmi sako.
Da li je još živ?
Uzmi sako.
'Ajde, dođavola!
Da li je znam?
Ne. To je samo jedna mlada devojka.
Hvala za "mlada devojka".
Zdravo.
Idemo?
Vidiš. Nisi bio otvoren.
Idemo.
Dan prepun iznenađenja.
Šta se desilo? Ništa.
Mislio sam da sam imao više šarma nego ovaj kreten.
Gde je on?
Idemo ako si spreman.
Samo sekundu. Moram da razgovaram s njom. Ne.
Slušaj. Gotovo je Rober. Gotovo.
Samo sekundu. Izvini.
Rekla ti je da je gotovo.
Slušaj. Zvaću te.
Moja sestra treba ovde da peva a ne da pliva.
Pariz, volim te... volim te...
Oh, Moris Ševalije.
Ona, koja je u 60-im bila je poznata kao Bitlsi je napokon pristala da peva u Parizu.
Došla je tog jutra u Lido i napravila sjajan ugovor za 30 nastupa.
Na pitanje o njenom zdravlju, Sara je odgovorila da ona može izgledati starije nego što jeste
i da ne treba brzopleto izvlačiti zaključke.
Vrlo opuštena, provela je dan birajući tačku s kojom bi mogla otvoriti nastup.
Na ovoj zemlji na kojoj žive...
i jedni i drugi...
ako su svi ljudi jednaki...
neki su više jednaki od drugih...
po rečima Džordža Orvela....
To važi i za nju i njega...
ili za druge...
za druge...
Samo slučajno...
kada smo izlazili sa stanice onog dana...
videli smo jedno drugo...
u ogledalu uličnog kafea...
oboje...
u gužvi, među ostalima.
I jedni i drugi.
Nemate kašičicu? Izvinite, gospodine.
Hoćete doneti kašikicu, molim Vas? Dve.
Hoćeš kašikicu?
Evo male kašikice.
Moja majka je Francuskinja... Bila je Francuskinja.
Pevala je u tatinom orkestru.
Robert Prat "Smrt i smrt"
Ne razumem. Zašto niste došli ranije.
Zašto Vi niste napisali ovu knjigu ranije.
To je neverovatno.
Molim Vas da mi oprostite. Izvolite sedite.
Kako se zove?
An Mejer.
Mejer.
Kada ste je poslednji put videli?
Ima sigurno dve godine .
Izgubila je pamćenje.
Da li je dolazla često?
Svake druge nedelje.
Uvek se nadala da će ga naći.
Koliko je vaša crkva udaljena? Pedesetak kilometara.
U svakom slučaju, sad će znati zašto njen sin voli muziku.
Bez kafea na stanici...
kako ćemo...
se naći ponovo?
Sutra...
mi ćemo se uljuljkati...
jer će sve biti san...
Ne brini...
Ako već mogu videti...
prvu pticu posleratnih godina...
na žici...
koja se pretvorila u bodljikavu žicu...
kao godine što su proletele.
Može i na engleskom, za obične ljude.
Bravo, divna si, volim te.
Da ti predstavim g. Stefana.
Drago mi je.
Crveni krst i UNICEF.
On želi da iskoristi...
Njeno prisustvo u Parizu...
Tvoje prisustvo u Parizu.
Crveni krst, UNICEF, ... Ne razumem.
Ah, Crveni krst!
Oni snimaju film o životu moga muža.
Kao što znate, on često boravi u Parizu.
Mnogi važni dogadaji u njegovom životu dogodili su se u Parizu.
Karl Kremer, prema nedavnom izveštaju je imao kontakt sa Hitlerom,
najomraženijim čovekom svih vremena,
pa bi voleli da popričamo s njim o tom događaju.
Znate, bilo je to pre 40 godina...
pa šta vam mogu reći o svojim vlastitim slabostima?
Ljudi Vaše generacije, Menuhin, Rubinštajn, čini se da su bili srećniji nego mladi ljudi danas.
Kako to objasniti?
Upoznali smo rat.
U poređenju s njim, sve izgleda lepo...
veoma, veoma lepo.
Gospodine?
Imam sastanak sa gospodinom Sergejom Itovičem.
On ima probu sa svojom ćerkom.
Kako se zovete?
Plank.
Kako?
Plank. Iz UNICEFA i Crvenog krsta.
Ne menjaj ništa u ovom pravcu.
I vrati se posle druge dijagonale.
Ovde.
Sada ide "develope".
Polako.
Upravo ovde.
Ne žuri.
Sada okret.
Čekaj, neko je došao kod mene. Preuzmi.
Gospodine?
Dobar dan. Razgovarao sam juče sa Vama o UNICEFU i Crvenom krstu.
A znaš zašto? Zato što će oni umreti jer nemaju jednu čaše vode ili činiju pirinča.
Oni ne znaju za naftnu krizu ili bračne probleme.
Oni znaju samo za glad i žeđ.
Zar stvarno moramo spominjati ulje i bračne probleme?
Mi često apelujemo na vas, ali ovog puta je to važnije nego ikada
jer hiljade su postali milioni.
Deca umiru pred očima svojih majki koje su ostale i bez mleka i bez suza
i zato mi koji imamo sreću da još uvek možemo zaplakati moramo delovati veoma brzo.
UNICEF i organizacija Crvenog krsta sa svetskim televizijama
poklanjaju veliku predstavu, a postoji još mnogo načina u kojima i vi možete učestvovati.
Kada spasimo dete, samo jedno dete, naći ćemo načina da spasimo celo čovečanstvo.
Tražili smo svugde. Koristila sam sve vaše veze.
Moje veze. Jake veze!
A inostranstvo? Da li ste i to probali?
Da gospodine, jesam.
Hvala Vam, Tereza.
A ludnice?
film Kloda Leluša
I J E D N I I D R U G I
Prevod i obrada: SindžaM. Novi Sad